- ide o obligatórnu terénnu sociálnu službu, ktorá sa poskytuje osobám odkázaným na pomoc inej osoby, ktorej odkázanosť musí dosahovať minimálne II. stupeň. Odkázanosť posudzuje príslušný lekár obce v rámci lekárskej posudkovej činnosti. Sociálny pracovník obce následne posudzuje odkázanosť na úkony sebaobsluhy, starostlivosti o domácnosť a úkony pri uskutočňovaní základných sociálnych aktivít. Rozsah pomoci v týchto oblastiach stanovuje v hodinách. Komplexnosť lekársko-sociálneho posúdenia odkázanosti na opatrovateľskú službu a určenie jej rozsahu vytvára predpoklady pre zvýšenie objektivity celkového procesu posudzovania pre uvedené účely.
- nemožno ju poskytnúť v určitých prípadoch (napr. pri poberaní peňažného príspevku na osobnú asistenciu). Súbeh opatrovateľskej služby je možný s peňažným príspevkom na opatrovanie. Ide o prípady, keď je poberateľ peňažného príspevku v nemocnici alebo z dôvodu potreby odľahčenia od systematického opatrovania. Vtedy je možné poskytovať aj opatrovateľskú službu v rozsahu osem hodín mesačne alebo maximálne 30 dní v roku. Počas tohto obdobia je poberateľovi peňažného príspevku poskytovaná odľahčovacia služba, čo vo vzťahu k opatrovanej osobe znamená, že je jej poskytovaná opatrovateľská služba. Uvedená skutočnosť nemá žiaden vplyv na výšku poberaného peňažného príspevku na opatrovanie.
Ako podať žiadosť
Podáva sa obci alebo na vyšší územný celok podľa miesta trvalého pobytu seniora. Ak senior získa rozhodnutie o svojej odkázanosti na pomoc inej osoby, môže si podať žiadosť o zabezpečenie sociálnej služby. Podľa zákona 448/2008 o sociálnych službách má občan právo vybrať si poskytovateľa sociálnej služby. Zoznam verejných či neverejných poskytovateľov by mali poskytnúť na sociálnom odbore obce, mesta či kraja. Názov poskytovateľa, ktorého si občan vybral, by mal napísať už do žiadosti o zabezpečenie sociálnej služby. Žiadosť musí obsahovať: meno a priezvisko, dátum narodenia, adresu, názov poskytovateľa sociálnej služby, ktorého si vybral, druh a formu sociálnej služby, predpokladaný deň začatia, predložiť právoplatné rozhodnutie o odkázanosti na sociálnu službu, ak už bolo vydané.
Typy poskytovateľov, ktorí ponúkajú opatrovanie: Verejní a neverejní.
Verejný poskytovateľ je samospráva – obec a právnická osoba zriadená alebo založená obcou.
Neverejní poskytovatelia sú organizácie zriadené buď skupinou občanov, Slovenským Červeným krížom, Katolíckou charitou alebo Evanjelickou diakoniou či ďalšími zriaďovateľmi. Obec, vyšší územný celok (VÚC) alebo nimi zriadený poskytovateľ poskytnú seniorovi sociálnu službu za cenu, ktorá sa určuje všeobecným záväzným nariadením. Prevažná časť nákladov na sociálnu službu sa u verejných poskytovateľov hradí z rozpočtu obce a VÚC, preto sú ceny za služby u verejného poskytovateľa v porovnaní s neverejným nižšie. Obec a VÚC však môžu uzatvoriť zmluvu s neverejným poskytovateľom a dávať mu finančné príspevky na sociálnu službu, ktorý ju potom môže poskytovať za dotované ceny.
Ako dlho trvá posúdenie: V rámci posudzovania odkázanosti na pomoc inej osoby sa zisťuje, ako je osoba schopná stravovať sa a dodržiavať pitný režim, či potrebuje pomoc pri vyprázdňovaní a osobnej hygiene, kúpeli, obliekaní, vyzliekaní, pri sedení alebo státí, či iných zmenách polohy, posudzuje sa pohyb po schodoch, pohyb po rovine, orientácia v prostredí, dodržiavanie liečebného režimu alebo potreba dohľadu. Tieto činnosti sa bodujú a podľa dosiahnutých bodov sa určí rozsah odkázanosti na pomoc inej osoby a senior je zaradený do niektorého zo šiestich stupňov odkázanosti. Tento proces trvá približne 30 až 60 dní.
Spravidla čím je vyšší stupeň odkázanosti, tým je nárok na sociálnu službu vyšší, a tým je vyšší aj príspevok z ministerstva práce, ktorý dostáva na odkázaného seniora poskytovateľ, ktorého si občan vybral.
Sociálnu službu možno získať aj bez posudku: Možné to je najmä u neverejných poskytovateľov. Tí môžu poskytovať sociálnu službu aj bez posudzovania odkázanosti, ale za plné ceny (cena pre „samoplatcu“). Oceňujú to najmä seniori a ich príbuzní, ktorí sa náhle zo dňa na deň dostanú do situácie, že potrebujú sociálnu službu a nemajú mesiac či dva na posudzovanie a získavanie rozhodnutia o odkázanosti.
![Ilustračné foto.](https://ipravda.sk/res/2020/02/02/thumbs/peniaze-bankovky-mince-euro-malaW.jpg)
Ako sa platí za sociálnu službu
Verejný poskytovateľ určuje sumu úhrady, spôsob jej určenia a platenia zmluvou v súlade so všeobecne záväzným nariadením obce alebo vyššieho územného celku.
Neverejný poskytovateľ určuje sumu úhrady, spôsob jej určenia a platenia zmluvou v súlade s aktuálnym cenníkom sociálnej služby, ktorý zverejní na svojom webovom sídle, a ak ho nemá, na inom verejne dostupnom mieste, tak aby priemerná suma úhrady za sociálnu službu bola po prepočítaní tejto úhrady na prijímateľa sociálnej služby na mesiac a najviac vo výške rozdielu medzi priemernými ekonomicky oprávnenými nákladmi neverejného poskytovateľa za predchádzajúci rozpočtový rok, po ich prepočítaní na mesiac na prijímateľa sociálnej služby alebo na inú jednotku výkonu, priemerným príjmom neverejného poskytovateľa za predchádzajúci rozpočtový rok z finančného príspevku. Klient je povinný platiť úhradu podľa svojho príjmu a majetku.
Za majetok sa považujú nehnuteľné veci a hnuteľné veci vrátane úspor, ktorých súčet hodnoty je vyšší ako suma 10-tisíc eur, čo potvrdzuje čestným vyhlásením. Po zaplatení úhrady musí klientovi zostať mesačne z jeho príjmu najmenej 1,65-násobok sumy životného minima pre jednu plnoletú osobu, v súčasnosti 346,80 eura.
Ak klient nemá dostatok peňazí, pomôcť by mu mala rodina. Ak ani ona nemá dostatok peňazí, nezaplatená úhrada sa stáva pohľadávkou, ktorá sa uplatňuje najneskôr v dedičskom konaní.